![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjHmjNlZzN5oL1gY6kmOtXAfUznEUzKvQ_UqXRcCqE8lcS_Zr0NVnIzq3DiLhflPUMj4fXA-vp4JvYNNEH4jAII8_-nTtnOhMJ8XbENrSJCqY7FBxqA5qoVFi6wygziXlGd_HtT5V5PzTrO/s320/wind.jpg)
Inimeseloom tegutseb suuresti emotsioonide ajendil. Infokildude p6hjal arvab ta olukorda tundvat.
Mul olid yyrnikud, kes sisse kolides teadsid, et korteris on ahjukyte. V2ljakolides avaldasid nad pettumust ... talvel pidi mitu korda puid ahju alla loopima. Paratamatu on, et seda tuleb -40 kraadi juures teha.
Naistele on loomuomane sympaatia endast n6rgemate ja v2etimate vastu. Olgu siis loomapoeg v6i inimlaps, peale tuleb "oi kui nunnu" tunne. Sellest emotsioonist ajendatuna soovitakse pahatihti ka endale last. "Teeme ka yhe, sellise armsa ja ilusa?!" Aga mis siis kui asi nii kaugel on, et laps v6ibki k6hus olla. Kas siis ka tahetakse? P2ris maa peale toov tunne on kui eelnevalt m6tled, et laps oleks ju tore, aga kui l6puks juhuse tahtel on reaalne oht olemas, kas oleksime valmis selleks... .
Emotsioonid ... ohtlikud ja naudingut pakkuvad....
No comments:
Post a Comment